שאלה
הרב שלום
עלו לי מספר שאלות תוך כדי השירות הצבאי שלי.
א. היה ויכוח עם חברים בצוות, האם זה שעם ישראל יחזור בתשובה הוא דבר ודאי או שחלילה קיימת סכנת התפקרות שהעם יסוג חלילה, ואולי אף ייגלה פעם נוספת. מה דעת הרב?
ב. במידה והדבר ודאי שעם-ישראל ישוב בתשובה, לכאורהזה פותר אותנו מלהתאמץ להשתפר ולתקן דרכינו?!
ג. איך אני, בתור חייל פשוט, יכול, אם בכלל, לסייע לחזרה בתשובה של עם ישראל, בעיקר לאור העובדה שבצבא אין לי זמן ללמוד תורה?
בתודה
אורי
תשובה
לאורי שלום!
א. ברמב"ם (הלכות תשובה ז, ה) מבואר שבתורה מצויה הבטחה שעם ישראל כולו ישוב בתשובה. "ושבת עד ה' אלוקיך" זו גם מצוה וגם הבטחה. עם ישראל על רבדיו השונים חילוניים ודתיים ימניים ושמאלניים חרדים לאומיים, כולם ישתנו, ישתפרו וישובו בתשובה. הפסוק ושבת עד ה' אינו מותנה, הוא החלטי, אלא שהדבר לוקח זמן, וזמן רב.
הרמב"ם מסביר שהבטחה זו של "ושב ה' אלוקיך את שבותך" תתקיים בסוף הגלות, שהיא קיבוץ גלויות, כמו שכתוב "ושבת" . . . "וקיבצך" וקץ הגלות הוא ברגע שעם ישראל שב לארצו, ואכן תהליך השיבה לארץ ישראל שהחל לפני יותר ממאה שנה, כבר נמצא בעיצומו, אף שעדיין יהודים רבים שוהים בחו"ל.
ב. גם אם קיימת בתורה וברמב"ם, הבטחה שעם ישראל ישוב בתשובה שלימה, אין הדבר פוטר אותנו מלפעול לקיום תהליך זה. אדרבה רבש"ע פועל בכל התהליכים דרכנו ובעזרתנו, כמו שכתוב, "רוכב שמיים בעזרך".
עלינו להיות שותפים להקב"ה במעשה בראשית, לפעול אם אל, והוא מצידו, נותן לנו כח ונוטע בנו חשק ורצון להתעורר לשוב בתשובה. יכולים אנו ע"י ישיבה פסיבית, לעכב תהליכים, לדרדר תהליכים, אך לא למחוק ולבטל מה שנקבע בפקודת רבש"ע "ושב ה' אלוקיך את שבותך.
ג. עם ישראל הוא אורגניזם אחד. כל אחד מאיתנו רק בורג במערכת הגדולה הזו שנדרש למלא תפקידו במקום בו מוצב כשם שכדי לקדם את תשובת עם ישראל, על הרבנים לפעול בתוך כותלי בתי המדרש, ומחוצה להם בתוך שדרות האומה, כך על החיילים לפעול בתוך מסגרות הצבא. במקום בו הם מוצבים. אינך לוחם בודד הינך שייך למערכת הגדולה של עם ישראל, הלוחם את מלחמת הקדושה בעולם מיום שנברא העולם. לכן כל אחד לוחם בחזית שלו. חייל שומר תורה המתנהג בישרות, מאהיב את התורה על חבריו שאינם שומרי תורה. פעמים שההשפעה על הזולת סמויה ופעמים שהיא גלויה, עצם ההתנהגות המוסרית, משפיעה על הסביבה, מוסיפה כח למלחמה וטהרה לאומה.
בברכה
אייל קרים