שאלה
השלום לרב שמואל אליהו
רציתי לשאול את דעת הרב בנוגע לשאלת חכם
האם כל בעיה שיש לי אמורה להפתר רק ע"י חכמים או שיש מקרים שבהם יהיה נכון יותר להתייעץ עם אנשים אחרים? האם יש הבדל בדרגות הרבנים?
האם חובה עלי לקבל כל מה שהחכם אומר? מותר לפנות לרבנים אחרים לקבלת תשובה שונה? ובעניין מחלוקת בין הרבנים הכיצד מכריעים?
עשה לך רב זה מחייב בכל המקרים?
מתי והכיצד ניתן\צריך להתייעץ עם הכחמה העליונה עצמה (פעם נבואה בימינו רוח-הקודש)?
מקווה שיצאתי ברור, הייתי שמח אם הרב היה מביא לי מקורות לעיון.
בתודה מראש, נדב :) שמוליק
מחפש את דרכו האמיתית בעבודת ה'
תשובה
כל בעיה אמורה להפתר בדרך הנכונה ביותר, הבריאה ביותר שאפשר. המתאימה ביותר למציאות האמיתית שלך. ומציאות האמיתית היא זאת שלוקחת בחשבון גם את במציאות הפנימית שלך. המציאות הכוללת שלך שכוללת אותך מהחילוני ביתר ועד הפנימי ביותר ידועה בשלמות רק לבורא שיצר אותך ומכיר אותך לפני ולפנים. למזלנו זכינו והוא גילה לנו את חכמתו.
יש עמים שלא זכו לגילוי זה ועבדו אלילים ועשו שטויות והירבו אכזריות. בקיצור סבלו רבות עד שהסכימו להוריד מגאוותם, ללמוד את החכמה האלוקית בחלקים ממנה ולהתקדם בחיים.
גם אתה צריך להנהיג את חייך על פי החכמה האלוקית. אם אתה יכול להיות חכם בעצמך – מה טוב. ואם לא – שאל אחרים שמלאים בחכמה אלוקית. הענין הוא שעל מנת להיות חכם בחכמה אלוקית עליך ללמוד מאלו שקיבלו את החכמה האלוקית ישירות מאלוקים. או שלמדו מאלו שלמדו ישירות מאלוקים.
לפעמים את יכול להשתמש בדעה שלךשגם היא מאלוקים. הבעיה עם החכמה הזאת שיש בה מעץ הדעת שמעורב טוב ורע. לכן אע"פ שהחכמה שיש בנו היא אלוקית אתה רואה אנשים שלפעמים עושים שטויות וחושבים שטויות. זה לא אבוד!! מכיון שגם חכמה זו היא בבסיסה אלוקית. אם מדברים אל החכמה של האדם באופן אמיתי הוא מצליח לזהות מה אמת מה שקר ולקבל את החכמה האלוקית.
מכאן אתה למד עוד דבר חשוב שבעקרון החכמה האלוקית שקיבלנו דרך החכמים שבכל דור צריכה להתאים לחכמה האלוקית שבתוכך.
למה כתבתי "בעקרון"?
כי מה שצריך לעשות על מנת להפעיל את החכמה האלוקית שבתוכך - זה ללמוד להיות בעל מידות טובות. כי אין דבר המבלבל את השכל יותר מ"מידות רעות" גאוה ותאוה ועצלות וכעס הורסות לחכמה האלוקית את היכולת לפעול. לכן לימוד "מסילת ישרים" היא היסוד ליכולת החכמה האלוקית להתגלות.
ומכאן לשאלותיך.
שאל רק רב שהוא בעל מידות טובות. כמו משה רבינו – עניו מכל האדם שעל פני האדמה. שאל רק רב שאתה רואה בקירבו חכמה אלוקית "דומה למלאך ה' צבאות".
אם שאלת אותו – אינך יכול לשאול רב אחר. כי כבר קילת עליך את מה שהוא יאמר. יש בזה גם מעט עזות – לדעת מה אלוקים רוצה ממני ולעשות אחרת. יש בזה גם עלבון מסוים לרב שכשאתה לא עושה מה ששאלת ממנו הוא עלול להפגע שהרי באי עשיתך אתה אומר "אין לך חכמה אלוקית".
השואל חכם ואסר, לא ילך לשאול חכם אחר בתקוה שהשני יתיר. וכן השואל לחכם וטימא לא ילך לחכם אחר שיטהר. וי"א שמותר לשואל לשאול כל מי שירצה שמתוך כך ידקדקו החכמים בדבר, ולפעמים הראשון טועה וע"י שישאל השני, יצא הדבר לאורה
ונפסקה הלכה שחכם שאסר אין חבירו רשאי להתיר אם השני מסתמך על שקול דעת בלבד. אבל אם ידוע לו שההלכה היא אחרת, או שהחכם הראשון טעה ולא ראה משנה מפורשת, יכול החכם השני להתיר. ולכן אין איסור לשואל לשאול חכם אחר, בתנאי שיודיע לו בתחילה שהוא שאל חכם אחר, וכך וכך הורה לו.
שני חכמים שאחד מטמא ואחד מטהר, אחד אוסר ואחד מתיר, אם היה אחד גדול מחבירו בחכמה ובמנין תלמידים לך אחריו, ואם לאו הלך אחר המחמיר.
ר' יהושע בן קרחה אומר: בשל תורה בשאלה השייכת לאיסורי תורה הלך אחר המחמיר, ובשל סופרים - שאלה השייכת לאיסורים דרבנן הלך אחר המיקל. והלכה כמותו.
בתשובה לבקשתך להציע ספרים מתאימים – אם רצונך להיות חכם בעצמך – למד הרבה גמרא ואחר כך קבלה, רק שכפי שכתבנו עליך לנקות היטב את מידותיך, ולהרבות בתפילה על עם ישראל ועל ארץ ישראל. לבכות על גלות השכינה. בקיצור "להיות ביחד עם ה'".
יש כמה ספרים מומלצים ובניהם "מסילת ישרים". שכשמו כן הוא מסלול נכון ללכך בדרך הישרה להגיע לרוחה הקודש.
אנחנו פוסקים כדעת הבן איש חי כיון שהוא שילב את המיטב שבפסיקה ההלכתית והקבלית. הספרדית והאשכנזית. הפנים והחוץ ביחד. זו דרך מאוחדת יותר. בדרך זו ילכו בזמן ביאת המשיח. שהוא כידוע מאחד את כלל ישראל.