שאלה
ב"ה.
כבוד הרב.
אני דתיה בת 17 וחצי. ועם כל הבעיות שיש לי בדת (ויש הרבה כאלה) אני נשארת בדרכי ומאמינה שזו הדרך הנכונה. אך בעתיד היותר רחוק, כשזה מגיע לנישואין ע"פ הדת, זה הדבר האחרון שהייתי רוצה בחיים שלי. כמובן, שאני ארצה להתחתן בשלב מסוים, אך חיי נישואין דתיים נראים לי דבר מדכא מאוד. להתחתן עם אדם דתי (בעיקר בוגר ישיבה) זה להתחתן עם ספר תורה מהלך (סליחה על הביטוי). בנאדם כזה לא יזוז מטר בלי שהרב שלו יאשר לו צעד זה. בעל כזה לא יגש לאישתו בלידה, כי היא טמאה. כהן יגרש את אישתו מאותו רגע שידע שהיא נאנסה, מבלי לחשוב פעמיים. יש עוד דוגמאות רבות. אבל השורה התחתונה היא, שמבחנתי להתחתן עם אדם דתי, מאמין, זה קודם כל להתחתן עם התורה ורק אח"כ עם הבנאדם עצמו. כל ההלכות נידה נובעות מאיסור חמור אחד, אך הן תמוהות בעיני מאוד, ורק מגבירות את החציצה בין הבעל לאישה. איפה האושר האמיתי במערכת הזאת?
תשובה
ב"ה
שלומות
קראתי את דברייך וחשתי צער עמוק.
אני בהחלט חושב שאת צודקת!
התיאורים שלך קולעים, מזעזעים, מרתיעים.
אין לי ספק שלא הייתי רוצה להיות מאמין בדת זו ולא להתחתן ובטח לא להיות אישה.
ובכלל - אני חושב שזו דת ראויה להוקעה. היא מתאימה לעולמות שכבר מזמן עברו מן העולם. את צודקת. עיזבי מהר, ואל תשארי לרגע.
מה דעתך להצטרף לדת היהודית?
אצלנו הכל כל כך שונה ממה שתארת!
כדאי,
יש הרבה כבוד לאישה ומערכת החיים בין בעל לאישה מלאה ועשירה. אנו משבחים את העונג הגופני אך יודעים לשם לו גבולות ולא ליתן לו להשתלט על החיים.
אנו יודעים לבחון כל דבר בעומק. נאמנים לערכים. זורמים.
לפעמים - צריכים לברר איך המציאות מתחברת לחיים. אנו עושים שאלת רב. היא מסייעת לנו להמשיך קדימה.
ובכלל - כדאי ללמוד קצת על אמנותינו.
צתראה כמה היא עמוקה היא, כמה נאה, כמה מעמיקה היא בניגוד לדת האחזרית והשטחית אותה תארת.
את מוזמנת ללמוד.
אשמח לסייע.
בברכה,
שי