ביום שלישי הבא תקיים מדינת ישראל בשיתוף ארגון א.מ.י.ר , עצרת זיכרון רשמית לציון שואת יהודי רומניה, בפעם השלישית בלבד בתולדות המדינה ובחלוף מעל ל-70 שנים מתום מלחמת העולם השנייה.
מדובר בנתון מפתיע ומעורר שאלות. מדוע לא ציינה מדינת ישראל את שואת יהודי רומניה לאורך שנות קיומה? מדוע הודחקה שואה זו בתודעת זיכרון השואה של מדינת ישראל ולא זכתה להכרה במשך שנים ארוכות כל כך? מדוע הקהילה היהודית השלישית בגודלה באירופה, אשר מחצית ממנה הושמדה במהלך מלחמת העולם השנייה, נמצאת מתחת לרדאר בכל הנוגע לזיכרון השואה, וכאבה לא דובר?
התפיסה בקרב הציבור בישראל ואפילו בקרב חוקרי שואה, היא כי ליהודים ברומניה "היה מזל" והם לא נפגעו בשואה. אך בחינת העובדות מגלה, כי הדבר פשוט לא נכון. מעל למחצית מ-800 אלף יהודי רומניה הושמדו בשואה, בעיקר בחבלי בוקובינה, בסרביה וצפון טרנסילבניה.
בניגוד לשאר מדינות אירופה, לא היו אלו הנאצים הגרמנים שהשמידו את היהודים הרומנים. הרצח השיטתי של יהדות רומניה בוצע על ידי המשטר הרומני הפשיסטי בעזרתו הפעילה של האספסוף הרומני, רצח שהחל עם הפלישה הגרמנית לבריה"מ בקיץ 1941.
מדוע השתרשה אותה תפיסה שגויה, כי יהדות רומניה לא נפגעה, אותה תפיסה שהובילה לכך ששואת היהודים ברומניה הודחקה בתודעה, גם בישראל? יש מספר סיבות אפשריות להסביר את הבורות סביב נושא שואת יהודי רומניה.
המדיניות ברחבי רומניה כלפי היהודים לא הייתה אחידה. בעוד שאנטישמיות הייתה קיימת בכל רחבי המדינה, הרצח וההשמדה ההמונית של יהודים התבצעה בעיקר ביהודי הפריפריה מבוקובינה ומבסרביה אשר סופחו לרומניה רק ב-1918.
ההשמדה השיטתית ברובה לא בוצעה על אדמת רומניה אלא מעבר לגבולות הרומנים באזור כבוש באוקראינה שהשם שניתן לו היה טרנסניסטריה. טרנסניסטריה השתרעה במערב אוקראינה בשטח עצום בין נהרות הדנייסטר והבוג. בשטח הוקמו כ-160 גטאות, מחנות עבודה, מחנות מוות ומחנות הרעבה - אתרים שלא זכו להכרה בתודעת הנצחת השואה.
חשוב לציין כי בתקופה הקומוניסטית הרומנים הסתירו את שואת ורצח היהודים הרומנים, ואף הכחישו עצם קיומה של שואה שנגרמה על ידי רומניה הפשיסטית. רק בשנת 2004 הכירה ממשלת רומניה באחריותה לרצח היהודים.
גם השיח הציבורי בישראל התמקד בנאצים הגרמנים ובמחנות שהקימו להשמדת היהודים, כמו אושוויץ, טרבלינקה, סוביבור ונוספים, אשר שמם נישא בפי כולם ואשר אליהם נשלחו יהודים מכל קצווי אירופה. ברומניה, כאמור, לא היו אלו הגרמנים שהשמידו את היהודים, אלא המשטר הרומני הפשיסטי ובעזרת שכניהם וחבריהם המקומיים של היהודים.
בתחילת ימיה של המדינה עסקו בנושאים שאין להם נגיעה לשואת יהודי רומניה, כדוגמת משפט אייכמן והשילומים מגרמניה - וכך נדחקה שוב שואת יהודי רומניה מן התודעה.
סיבה אחרונה חשובה היא מספרם הגדול של הניצולים מקרב יהודי רומניה. אכן, יהודי רומניה ההיסטורית כמעט ולא נרצחו בשואה, אך הסיבה לכך אינה טוב ליבם של הרומנים. היום ידוע, כי הרומנים תכננו לשלוח את יהודי מרכז רומניה למחנות ההשמדה הגרמנים, עוד בשנת 1941. אך באותה העת הגרמנים עדיין לא היו מספיק מאורגנים. כשניתן מאוחר יותר ה"אישור" מן הגרמנים, הרומנים כבר החלו לפקפק בניצחונה של גרמניה ולכן גם הפסיקו לשתף פעולה.
תהיינה הסיבות להשתקת שואת יהדות רומניה אשר תהיינה, כעת הגיע זמן תיקון והפקת לקחים.
אנו, יהודי רומניה, נעמוד על החובה לזכור ולהזכיר את הורינו, אחינו ואחיותינו, חברינו וחברותינו, בני יהדות רומניה שהושמדו בשואה הארורה. אנחנו מברכים על כך שיד ושם פועלת לתקן מעט מן העוול שנגרם לזכרה של שואת יהדות רומניה, לשורדים ולבני דורות ההמשך בציינה את זכר "השואה השכוחה".
חובה על כולנו- לזכור ולעולם לא לשכוח.
הכותב הוא יו"ר ועדת יד ושם בארגון א.מ.י.ר – ארגון מאוחד של יוצאי רומניה בישראל
יו"ר ועדת יד ושם בארגון א.מ.י.ר יוחנן רון זינגרצילום: באדיבות המצולם