למה הם מפחדים מבנט?
הכל מתחיל ונגמר במצע המפלגה, או ליתר דיוק בחוסר היכולת להגדיר מה רוצים. זו גם הסיבה למשבר הנוכחי: הסיבה לכך שנפתלי בנט הוא סדין אדום, חופר מנהרות, משת"פ של השמאל או כל כינוי אחר שאפשר למצוא בהודעות האחרונות של המגיב שמכנה עצמו "ליכוד".
לבנט יש תוכנית מדינית סדורה, שבה מספחים את שטחי C ויוצרים לפלסטינים רצף ואוטונומיה מורחבת בשאר. בעיניי זו תוכנית חסרה עם ליקויים מסוימים, אבל אני מסכים עם ההיגיון המסדר שלה. זה הכי קרוב להשקפת עולמי. אפשר להתנגד, אבל לפחות יש למה להתנגד ועם מה להתווכח. לעומת בנט, לליכוד אין כלום.
חפשו חבר כנסת אחד שמעז לומר בקול מה התוכנית המדינית של הליכוד: שתי מדינות לשני עמים? היוזמה הסעודית (שהיו שנים שאפילו יוסי ביילין לא היה מעז להעלות אותה על בדל שפתיו)? סיפוח?
ירושלים? נאדה. אין כלום, ואין גם מצע שיהפוך לנקודת ייחוס ובדיקה.
מה שיש זה הצהרות: נאום בר־אילן והפחדות מהשמאל שרוצה למסור שטחים; נאום בקונגרס עם אזכור על בקעת הירדן (והנה תזכורת לאותו דובר מסתורי: בוגי צודק, אכן הביעו נכונות לוויתורים בבקעה, וכדאי שלא יבחנו ויאשימו אותי בפברוק העניין); נאומים על ירושלים המאוחדת בזמן שמקפיאים בה את הבנייה; נאומים על הכרעת חמאס בעוד שמאפשרים לאנשיו לקבל משכורות דרך קטאר; נאומים נגד הרשות הפלסטינית ותיחזוקה באמצעות העברת כספי מסים; נאומים על הר הבית, ובמקביל התעלמות מהרס העתיקות שם ומכך שארכיאולוגים חטפו שם מכות מאנשי הוואקף רק בשבוע שעבר.
מפלגת שלטון יודעת היטב שיש מגבלות מסוימות. יש כאלה שמרמים יותר את בוחריהם ומספרים על דעאש ואיומים נוראיים, ויש שפחות. אבל כולם מרמים. זה עובד כל עוד הם לא מאמינים לעצמם.
נניח לרגע למדיני - שמאל־ימין - ונעבור לצד החברתי. הרי הליכוד הוא מפלגת העם. מירי רגב היא המלכה, מייצגת הקיפוח ומי שדואגת למזרחיים. ואכן מי שצפה בטקס המשואות לא יכול היה שלא להתרשם שהיא עשתה עבודה טובה, אלא ששם זה הסתיים. איזה מזרחיים ואיזה קיפוח? השבוע פירסם עו"ד יואב ללום, חרדי אמיץ ופעיל חברתי הלוחם נגד אפליית מזרחיים במוסדות החרדיים, כי בית ספר נוסף - בית יעקב ברמת בית־שמש - מסרב לקבל בשנה הבאה בנות עם שמות משפחה מזרחיים. הן יושבות בבית ומחכות. קראתי את ללום וכאב לי הלב. זה קרוב למושב שלי. אפליית ילדות קטנות לידי, ואין מי שיצא להגנתן.
בש"ס לא מתעסקים באפליית מזרחיים, אלא אם מדובר ברמי סדן, יו"ר ערוץ 10. ואילו רגב, שהתנפלה על פוסט של מבקר קולנוע לא חשוב תוך עשר שניות, לא טורחת להתעניין בנושא. השד העדתי טוב לקלפי, כשצריך להזהיר מבוז'י וציפי.
האם הבית היהודי טוב יותר? לא בהקשר הזה, ודאי כשהסכים לביטול חוק לימודי הליבה שכלל סעיף האוסר על אפליה עדתית (כי אל תתערבו לנו). אבל לפחות בנט הוציא את דוח ביטון ומתעסק בתיקון עוול חינוכי.
ואחרי שאמרנו את כל זה נשאר הסדין האדום - והנימוק וההסבר הכי טוב הוא האגו. בנט סדין אדום כיוון שהוא זה שמוביל את הממשלה ולא הממשלה אותו. שמונה מנדטים בלבד, אבל הוא קובע הכל. זו לא ראשות השידור אלא ראשות הבסיס הימני.
כחלון בנוהל חניבעל - איש לא יודע מה הוא חושב על ענייני המדינה; ליברמן צובר איקסים על החגורה עוד שבוע ועוד שבוע כשר ביטחון (ומתייחס ברצינות גמורה לתפקיד); החרדים עסוקים במקוואות; ונתניהו? הוא כבר שנה מחקה את בנט. מגבה או תוקף את מערכת הביטחון, רק כדי לשמור על קו הייחוס הבנטי.
וזה מרגיז, כמה שזה מרגיז, את המגיב מהליכוד.
הכותב הוא ראש המכון לאסטרטגיה ציונית