לכבוד יום האישה הבינלאומי עצרנו לשיחה את אחת הנשים העסוקות ביותר, עו"ד צילית יעקובסון, יו"ר עמותת 'בת מלך' המפעילה מקלטים לנשים מוכות וילדיהם מכל קשת הציבור הדתי. במדינת ישראל יש 14 מקלטים לנשים מוכות כולם מפוקחים על ידי משרד הרווחה, מתוכם 2 בלבד של עמותת בת מלך מיועדים לציבור הדתי.
"כשאנשים שומעים מקלט הם חושבים שמדובר באיזו דירת מסתור פשוטה, אך בפועל מדובר במערך מורכב, מסודר ומפוקח ומאד רשמי שכולל גם מערך טיפולי שנעשה בתוך המקלט. כמובן שמטבע הדברים מיקום המקלטים חסוי עד כמה שאפשר".
מלבד פעילות המקלטים מפעילה העמותה קו חירום שפועל 24 שעות כולל שישי שבת עבור נשים שנמצאות בסיכון וזקוקות לעזרה דחופה. "מבחינת רצף האלימות מגיעות אלינו נשים שנמצאות מבחינת המינוח המקצועי על קצה רצף האלימות. נשים שאין אפשרות כבר לתת להם מענה במסגרת הקהילה במסגרת השפעת המשפחה והמרכזים הקהילתיים ובתי המשפט. אך גם אם אישה תפנה לקו החירום ואנחנו נרגיש שיש סכנה היא לא יכולה להגיע בעצמה. הדברים נבדקים מול הרווחה ובצורה מסודרת", מסבירה יעקובסון.
הצרכים יותר מהיכולת
כרגע מכיל המקלט במרכז הארץ 12 נשים והמקלט בירושלים שש, כשבימים אלו הוא נמצא בתהליכי הרחבה מתקדמים שיוסיפו לו מקום לעוד שש משפחות. "כשאנחנו אומרים נשים זה בעצם משפחות גדולות, נשים מגיעות עם 4-7 ילדים חלקם תינוקות קטנים בני יומם, חלקם נולדים במקלט. אנחנו מטפלים בשנה בכ-60 נשים ו-250 ילדים ולצערנו המקלטים מלאים לחלוטין ויש רשימות המתנה", אומרת יעקובסון בצער ומוסיפה, "כשיש אישה שצריכה, רוצה ובשלה להגיע למקלט ואין מקום זה דבר שקשה לעמוד מולו. כמובן שבמקרה של סכנה מיידית היא תועבר למקלט אחר בארץ עד שיתפנה מקום אצלנו, אך לא כולן מוכנות להגיע עם הילדים למקלט שאינו דתי".
יעקובסון מסבירה, כי ההנחיות הן עד 12 משפחות בלבד למקלט, כך שלא ניתן להרחיב את המקום יותר. "אין ספק שהצרכים הם יותר, אך כרגע אלו הם היכולות. במקביל למקלטים אנחנו נותנים מענה לנשים שפונות אלינו ועושות עבודה מאד מאומצת וחשובה בעינינו של חינוך והעלאת המודעות בציבור הדתי לנושא, דבר שהוא לא פשוט כלל. זאת משימה שמבחינתנו נמצאת בראש סדר העדיפויות כדי להגיע למצב שכל אישה שחיה במערכת אלימה על כל גווניה תדע שיש פתרונות ושיש עם מי להתייעץ ולהיעזר".
"המקלט בראש ובראשונה משמש כהגנה ומחסה אך הוא גם מאפשר לנשים לעשות עצירה. כשחיים בתוך מערכת של אלימות, חיים במצב של הישרדות, למקלט יש צוות שעוטף את הנשים והילדים, תמיד יש איש צוות במקלט בכל זמן כולל יו"כ וליל הסדר. הוא נותן לנשים ולילדים מעטפת טיפולית שמאפשרת להן להתאושש. הן עוברות תהליך של שיקום צריך להרים אותן ולבנות אותן מחדש. להעצים אותן ולתת להן אמונה בעצמה ותקווה שיהיו להן חיים אחרים", מסבירה יעקובסון על הפעילות.
הטיפולים הרגשיים הם גם עבור הילדים שמגיעים יחד עם האם, "מדובר בילדים בגילאים שונים, וההבנה היום שילדים שנשמו אלימות גם אם לא באופן ישיר כלפיהם חייבים טיפול. ללא טיפול ילדים שחוו והיו עדים למעגל אלימות, ישחזרו את זה בעצמם על עצמם ממקום התוקף או הקרבן", מסבירה יעקובסון.
צריכות להתחיל מאפס
בבת מלך מפעילים גם מחלקה משפטית שמלווה את האישה בבית הדין הרבני ובבית המשפט לענייני משפחה בכל ההליכים הקשורים. "גם אני חלק מהמערך הזה כעו"ד, מדובר בקשר שממשיך כמובן הרבה אחרי שהאישה כבר עוזבת את המקלט ומתחילה חיים חדשים".
באופן כללי הסיוע של בת מלך רק מתחיל במקלט וממשיך הרבה אחריו, "הסיוע שלנו הוא גם בתחום התעסוקתי. היציאה לחיים חזרה היא מאד לא פשוטה. במגזר הדתי המקום של קהילה הוא מאד מרכזי ונשים בדרך כלל לא תחזורנה לקהילות מהם הן ברחו והן צריכות להתחיל מאפס גם מבחינה כלכלית. כמובן שהכל נעשה מול הרווחה, אך כאן הקשר שלנו איתן הוא מאד מאד חשוב ואנחנו משפחה מבחינתם", מסבירה יעקובסון שמגויסת כולה לפעילות, "אנחנו עכשיו שבועיים לפני פורים, הבוקר בדיוק דיברנו איזה תחפושת כל ילד במקלט רוצה לפורים. אם תבוא אליי אחרי הצהריים הביתה תראה שהוא הפך לבית אריזה. אנחנו אורזים למעלה מ-100 משלוחי מנות לנשים שכבר עזבו את המקלט. זה משפחה ומשפחה לא עוזבים", היא מוסיפה בחיוך.
כפי שכבר הובן מדובר בהפעלה וטיפול ב-18 משפחות מרובות ילדים בו זמנית פעילות לא פשוטה בעליל, "בפעילות הזו אין שעות, זה להיות חלק ממשפחת בת מלך מהאנשים המדהימים שעובדים בבת מלך. זה 24 שעות ביממה, עד דקה לפני שבת עם דברים שקורים במקלט וכל הזמן קורים דברים. מדובר בנשים שנמלטו מאלימות והתעללות, והמציאות העגומה והטיפול והדברים הלא פשוטים שעולים כתוצאה ממנו יש להם משמעויות נרחבות".
הילדים הקטנים חושבים שאני גננת
לשאלה כיצד היא משלבת את חיי המשפחה הפרטיים שלה עם הפעילות הברוכה היא מחייכת ואומרת "זה מסתדר, ב"ה הבית שלי כולו מגויס, בעלי מאיר בראש ובראשונה הוא התומך הראשון והילדים (שמונה במספר נ.ל) חיים בתוך זה. צריך לדעת לאזן, הילדים לומדים הרבה מאד דברים בהתאם לגיל שלהם על העבודה שלי. אני חושבת שזה עושה להם טוב שהם רואים ומבינים שמה שיש להם זה לא מובן מאליו ושאנחנו צריכים לצאת מהבועה של עצמנו".
יעקובסון מספרת כי היא משתפת את הילדים בפעילות, "כמובן שהם חשים חלק בלתי נפרד מהפעילות, כל אחד לפי רמתו ויכולתו, הילדים הקטנים חושבים שאני סוג של גננת, כי הם רואים בימבות ארוזות בסלון. כל ילד מעורב בדברים לפי עניינו כך היום לצורך האריזה של משלוחי המנות יגיע צוות של הבת שלי מהדרכה מעשית וחברות של הבת מהאולפנה".
"אני חושבת שכל אחד בכל תחום שהוא עוסק בו ובטח תחום של רווחה צריך לחשוב כל הזמן מה הוא מספר ומה הוא משתף בבית, אני רואה בזה שליחות והילדים מרגישים שהבית הוא חלק מזה גם הילדים שלנו נתרמים מזה ואתה מנסה לעשות כמה שאפשר כדי לתווך להם את זה בצורה נכונה", מסבירה יעקובסון.
"כשנכנסתי בפעם הראשונה למקלט וראיתי ילדים שנראים כמו הילדים שלי... הנשים שיכולות להיות זאת שיושבת לידי בבית כנסת או אמא של ילד מהכיתה של הבן שלי, זאת ההבנה הכי עמוקה שאנחנו כחברה צריכים להבין ולדעת שזה נמצא וקיים בתוכנו. אני מרגישה אחריות לבוא לדבר ולטפל בדברים האלה דווקא מבפנים ולהאמין בכל ליבנו שצריך ואפשר אחרת", אומרת יעקובסון.
"אי אפשר לתאר את הפחד והבלבול שהנשים מגיעות למקלט עם אנחת הרווחה שיש כאן משהו בשבילן, לפעמים הן מגיעות עם שקית עם שני חיתולים בלבד וכשבסוף התהליך אתה רואה על הפנים של אותה אישה ואת הילדים שאומרים שזאת הייתה התקופה הכי כיפית בחיים שלהם דווקא מהמקומות האלה, הכל כך כואבים יש הרבה אמונה ותקווה שאפשר אחר. זה הכוח המניע ודוחף את כולנו העוסקים בתחום הזה", מסיימת יעקובסון.