הכתבה באדיבות אתר משלך
רץ בווטסאפ: אישה שואלת את בעלה: "כמה אתה אוהב אותי מ1 עד 10?" עונה הבעל: "מ1 עד 10 כמה שאת רוצה, אבל מה12 עד ה30 יש מונדיאל אז אל תבלבלי לי את המוח!".
כן, ככה חינכו אותנו - הנשואות שביננו צריכות להניח לבעל וללכת לבד לחתונה של הבת דודה, כי מי ילך לחתונה כשיש אורווגאי-אנגליה? ובעיקר להיות בשקט למשך חודש. הרווקות שביננו צריכות לחכות חודש, כי מי יתחיל קשר בחודש שאין בו ערב לדייט? ונכון שלא בא לך לצאת לפאב ולגלות שהבחור רק בוהה במסך? זהו "זמן נשי", בו הקניונים ובתי הקפה מפוצצים בבנות שיושבות ומחכות שיגיע כבר ה-14 ליולי.
בעולם המצב קצת שונה ויש יותר בנות שמתעניינות במשחק. אני גדלתי בבית אנגלי, אז אין באמת ברירה. אני חייבת לאהוב כדורגל אם אני רוצה שיהיה לי על מה לדבר עם אבא והאחים בשבתות. אגב, בית אנגלי לא אומר רק שאני חייבת לאהוב כדורגל, אלא גם שנתקעתי עם אהבה לנבחרת שמביאה לי רק אכזבות…
בתור "בחורה" שהיא גם "אוהבת כדורגל", בזמן האחרון בנות מציפות אותי בשאלות; האם ברצלונה משחקת במונדיאל? למה המונדיאל בברזיל? למה ישראל לא במונדיאל? ושאלת השאלות, מה זה נבדל?
אז קצת סדר. קודם כל נסביר כמה דברים בסיסיים, שיעזרו לנו להרים ראש בתקופה הזאת ולנהל שיחה עם חצי העולם שזה מה שמעניין אותו (למעט כמה גברים ירושלמיים שרוקדים ומחוברים לנפש). המונדיאל קורה פעם בארבע שנים, והוא אירוע הספורט הכי נצפה בעולם. כן, יותר מהדבר הזה שנקרא אולימפידה. במונדיאל משחקות 32 נבחרות. 8 בתים. 2 נבחרות מכל בית עולות לשלב הבא. ומה16 עוברים ל8 ל4 ל2 ולמנצחת אחת. בסך הכל 39 משחקים בחודש.
אם עכשיו את רוצה לראות איזה משחק, ולהבין קצת יותר על מה הדרמה - אני פה בשבילך. להסביר את כל המשחק לא נצליח עכשיו, אז כשלב ראשון הכנתי כמה משפטים אותן תוכלי לזרוק כשהוא רואה משחק, ובלי להרגיש מטומטמת. משפטי מחץ האלו כמעט תמיד יכולים לעבוד, וגם אם הם לא לגמרי יתאימו, הם לכל הלפחות יפגינו איזו הבנה.
- "תגיד, אתה חושב שמסי יעמוד בציפיות ממנו?": לכל אחד יש דעה בנושא, כך שהשאלה תקנה את תשומת הלב שלו. מסי הוא הכוכב של ארגנטינה, הצליח בכל דבר אפשרי בברצלונה, שבר כל שיא אפשרי. עדיין בארגנטינה הוא לא הצליח, רוצים שיהיה מראדונה הבא. וכולם מחכים לראות מה יעשה במונדיאל הזה.
- "מולדת הכדורגל וכבר 50 שנה הם לא מצליחים אפילו להגיע להישג משמעותי": האנגליות הן הלוזריות של הטורניר. חוץ מאבא שלי שעדיין חושב שיש סיכוי, אף אחד כבר לא באמת מאמין בהם.
- "אם היינו מתחרים באסיה היינו עולים, אבל באירופה אין לנו סיכוי": אנחנו זה ישראל, ורק פעם אחת עלינו למונדיאל. אנחנו אוהבים לספר לעצמנו שאם היינו מתמודדים באסיה היינו בטוח עולים (במקום איראן שמככבת שם). בינתיים אנחנו מתמודדים באירופה מול קבוצות חזקות ונופלים במוקדמות פעם אחר פעם.
- "טוב, לברזיל יש גם יתרון של ביתיות": חוץ מהשחקנים הטובים שלה, לברזיל יש יתרון מכך שהיא המארחת של הטורניר, והיא גם מדורגת ראשונה בהימורים.
- (למתקדמות) "זה לא הרמה והקצב של ליגת האלופות": ליגת האלופות מתרחשת כל שנה והיא כוללת משחקים של הקבוצות המקצועיות באירופה, בעוד המונדיאל הוא של הנבחרות. הם לא רגילים לשחק אחד מול השני, ולנבחרות יש פחות כסף מאשר לריאל (מדריד, הקבוצה שנצחה בליגת האלופות). קשה להשוות בין התחרויות האלה, אבל בכל זאת כולם משווים.
- כדורגל משחקים 90 דקות, ובסוף גרמניה מנצחת: כשרואים משחק שגרמניה משחקים בו, חייבים להגיד את הקלישאה הזו. אם הם מנצחים זה עובד, ואם הם מפסידים (אינשאללה) - פשוט דברו על זה שגרמניה של היום זה לא גרמניה של פעם.
זו היתה דגימה קטנה של משפטים שיכולים לעזור. אבל תדעו, דווקא עדיף לא להבין. לא מזמן אמר לי מישהו שיצאתי איתו ש"זה מגניב בחורה אוהבת ספורט, בטח בנים עפים עלייך". אז לא. גיליתי עם הזמן שגברים פחות אוהבים שהבחורה שמתווכחת איתם על פנדלים ונבדל ואולי גם יודעת יותר מהם. זה פחות עושה להם את זה. בסוף הם אוהבים את השאלות המצחיקות כמו "איך זה שמסי משחק גם בברצלונה וגם בארגנטינה?". הם נהנים לשבת ולהסביר לך מה קורה במגרש ולמה זה מעניין מה שקורה שם. אז בנות, זו הדרך - לשבת, לראות את המשחק ולשאול שאלות, אבל רק לא ברגע שיש גול. אז תפצחו גרעינים, או תמרחו לק.