תלמידות אולפנת ”צביה“ יוצאות למלחמה נגד מכשירי הסלולר החכמים שלהן: המכשירים הטכנולוגיים שהפכו בזמן קצר לאתגר חינוכי ממשי שמושך את תשומת לב התלמידים במהלך השיעורים, עדיין נמצאים כאן ולא עושה רושם שהם הולכים למקום אחר.
בישיבות ובאולפנות מתמודדים כיום עם הבעיה בדרכים שונות, בישיבת חורב למשל קיימו כינוס הורים ובישרו על איסור הבאת סמרטפונים לבית ספר, בשורה שהתקבלה בברכה בקרב ההורים, פחות בקרב התלמידים. יוזמה חדשה ומעניינת במיוחד אנחנו מוצאים באולפנת צביה ברחובות שאכן מנסים לטפל את התופעה בדרכים יצירתיות וחשוב לא פחות מכך, גם למצוא לסמרטפון אלטרנטיבה.
כשאביה של אחת מתלמידות חטיבת הביניים באולפנת צביה ברחובות התקשר למנהלת דניאלה טויטו והתחנן שתסייע לו לעצור את ה'מגפה' בה נדבקו כל החברות של ביתו, דניאלה החליטה שהגיע הזמן לפעול. האב שלא נמצא ברווחה כלכלית, טען שביתו דורשת סמרטפון כמו למרבית חברותיה כיוון שפשוט כבר אין לה מה לעשות בהפסקה. "כולן כל היום בסמארטפון שלהן", היא אמרה.
מבדק בקרב שאר הורי החטיבה גילה כי הבעיה הראשונה במעלה מבחינתם היא השימוש האין סופי במסכים השונים. "הסמארטפונים בלבלו לגמרי את הבנות", אומרת טויטו, "היו שיעורים בהם הבנות התווכחו למי מגיעה הזכות על השקע בשביל להטעין את הנייד. זה הפך לאבסורד".
בצעד אמיץ החליטה טויטו לאסור את השימוש בסמארטפון ברחבי בית הספר ועם פתיחת יום הלימודים מפקידות הבנות את המכשיר הסלולרי שלהן בקופסה ייעודית ובסוף היום הן לוקחות אותו חזרה. מה עושים בלי לייקים ושיתופים? את המכשירים המתוחכמים החליפו משחקי חברה שנרכשו עבור כל כיתה, דוגמת 'טאבו', 'דמקה', 'טאקי', ספיד ועוד הזוכים בימים אלו לעדנה של ממש. בנוסף הבנות יוצאות לשמש, משתזפות על מחצלות חדשות שנרכשו ובעיקר נהנות יחד ומדברות פנים אל פנים. מי היה מאמין.
"המסר המרכזי שלנו הוא שאנחנו לא אומרים 'לא' למודרנה, אלא מחנכים את עצמנו להשתמש בה באופן מושכל", מסבירה המנהל טויטו את החלטתה, "לבנות יש הזדמנות להתפתח חברתית במשך שמונה שעות ביום. למצוא חברות, להוציא מעצמן כוחות. דברים שהפלאפון שכבר הפך מאמצעי למטרה, לא מאפשר. בזכות תהליך ה'גמילה' המופלא הזה שעובר עלינו מאז שחזרנו מחופשת פסח, האולפנה נראית לגמרי אחרת היום".
אחת מדמויות החינוך הבולטות כיום בציונות הדתית העוסק בנושא הפלאפונים החכמים לא מעט ומה שמכונה "דור המסכים" הוא הרב יונה גודמן, ראש תחום אמוני במכללת אורות ישראל, שמצטרף אל ההורים המברכים ומגבה את החלטה של המנהלת דניאלה טויטו.
הרב גודמן, האם לא מדובר במעשה כפייה במקום התמודדות חינוכית עם הבעיה?
"אכן, יש שיטענו שהתביעה לכבות את המכשיר במשך כל שעות הלימודים הוא כפייה במקום התמודדות חינוכית אך לדעתי, הצדק עם האולפנה והלוואי וירבו כמותה. חלק מהחינוך להתמודדות הוא חינוך לכבות, כדי לשחרר את עצמך לטובת מפגש משמעותי: מפגש עם תכני לימוד מרוממים, מפגש עם חברות ובעיקר - מפגש עם עצמך“.
”איננו מפחדים מהמכשירים, אך הרצף הבלתי-נפסק של הודעות ווטסאפ, פייסבוק ומסרונים, הופך את הצעיר למכור לגירויים חיצוניים". את הגישה הרב גודמן מבקש ליישם לא רק בקרב הקהל הצעיר "לא יזיק גם לנו, המבוגרים, לכבות לכמה שעות כל יום את המכשירים, להתנתק מהמרדף אחרי עדכוני ידע ולהתחבר - לחיים".
לפניות לכתב נטעאל בנדל - desk@kipa.co.il