לפני כשבועיים ביצעו מחבלים מוסלמים פיגוע במערכת העיתון הצרפתי 'שרלי הבדו' לאחר שאותו עיתון פרסם קריקטורה לא מחמיאה במיוחד של הנביא מוחמד. בעקבות הפיגוע התאספו ברחבי העולם המוני אנשים שהפגינו הזדהות כלפי אותו עיתון והפגינו בעד חופש הביטוי. עלון שיחת השבוע, שלא כהרגלו, פתח את העמוד הראשי שלו עם טקסט נפלא על ההזדהות עם המקרה הזה. הייתי מסכם לכם אותו, אבל אני חושב שזה יחטא לו בצורה חמורה, אז הבאתי אותו במלואו.
פרסום (סמוי) בעולם קטן
אז תגידו, מה נסגר עם עולם קטן? בשבועות הקודמים הוא הוציא המון מוספים בגלל הבחירות והפעם הוא מגיש לנו את "המוסף החינוכי". רק מה? לא כל כך חינוכי לא לספר לנו שכל המוסף יצא בגלל שמרכז ישיבות בני-עקיבא החליט שזה הזמן שבו ההורים מחפשים לבנם בית-ספר לשנה הבאה, ויצאו בקמפיין פרסום מסיבי עם רבים מהמוסדות שלהם. עבדכם הנאמן ספר 24 פרסומות (מתוך 25 בכל המוסף) של מרכז ישיבות בני-עקיבא, ושלושה מאמרים של עובדי הרשת. אז נכון, יש שם כמה מאמרים נוספים בנושאי חינוך, כי הרי צריך איזה עלה תאנה בצורת תוכן כדי שהמוסף לא יראה פרסומי בלבד. בכל זאת, בתור קוראים נאמנים, היינו מצפים לאיזשהו גילוי נאות בעניין במקום ה"אל תפספסו את המוסף" בחלק הראשי של העלון.
לאן נעלם יוסי שחר?
מעניין אם שמתם לב שבארבעת השבועות האחרונים הקומיקס של גיבור העל תורה-מן הצטמצם משמונה ריבועים לשישה. מעניין אם גם שמתם לב לכך שהקריקטורה בישראלי החליפה בעל בית ועברה לידיו של יוחנן חיאק. כל זה בגלל שהמאייר של שתי הפינות האלה הוא יוסי שחר, שהתחיל לעבוד קצת יותר קשה בערוץ מאיר, שם הוא עובד כמעצב וידאו. וכן, כנראה מעבר משמונה ריבועים לשישה חוסך לו הרבה זמן.