השחקן והדוגמן ידין גלמן, שנפצע ב-7 לאוקטובר בעת שהגן על קיבוצי עוטף עזה במהלך המתקפה הרצחנית של חמאס התראיין לערן סויסה בישראל היום וסיפר לו בין היתר על הלחימה שפצעה אותו קשה ועל חברו הטוב שנהרג לידו. "כשמשהו גדול קורה בארץ - התחושה שאתה לא נמצא במקום הנכון רודפת אחריך", אמר לסויסה.
מחבלי חמאס בפשיטה הרצחנית, צילום: shutterstock
ה-7 לאוקטובר: ההקפצה
בהמשך מספר גלמן על התוכניות שלו באותה שבת, ה-7 לאוקטובר, עם בת זוגו, העיתונאית אדווה דדון. "תכננו סוף שבוע מ־6 עד 8 באוקטובר", הוא מספר. "הכל תקתק, עד הרגע שבו אדווה העירה אותי בשבת בבוקר ואמרה שפרצה מלחמה. הסתכלתי בטלפון וראיתי שכבר הקפיצו אותנו. חלק מחברי הצוות שלי היו ביום ההולדת, ופשוט נכנסנו לרכבים ויצאנו. עברנו למוד מלחמה בשנייה".
ידין גלמן: "נסענו בסללום בין גופות, ומשני הצדדים רכבים שרופים לגמרי"
גלמן נסע לקיבוץ כפר עזה, שהיה המקום הראשון שבו לחם ב-7 באוקטובר. "נסענו בכביש 232 קצת אחרי שהכל התחיל, וכל הכביש מלא גופות. זה היה מחזה מזעזע, מהסוג שאתה רואה ולא מאמין למה שאתה רואה. נסענו בסללום בין גופות, ומשני הצדדים רכבים שרופים לגמרי או רכבים ששחטו בהם אנשים", מתאר גלמן בזעזוע. אחרי לחימה עיקשת בקיבוץ כפר עזה, הוקפץ הצוות של גלמן לקיבוץ בארי, שם ספג במהלך הלחימה ארבעה כדורים ונפצע קשה. "כשניסיתי לזוז וראיתי שאני לא יכול, הבנתי שאני פצוע קשה", מספר גלמן.
ההרס בבארי, צילום: Yonatan Sindel/Flash90
בהמשך מספר גלמן על חברו דוד מאיר ז"ל, שנפצע איתו בלחימה בבארי ולא שרד. "דוד היה במצב קשה, אבל היו לנו הרבה שיחות של 'אנחנו נצא מפה'. אמרתי לו את זה כל הזמן למרות שהרגשתי שאני מחרטט, כי ראיתי מה המצב שלו, אבל הייתי חייב להגיד".
"אחזור להילחם בשנייה הראשונה שבה אוכל להרים נשק"
כשנשאל גלמן לבסוף על ידי סויסה אם הוא רואה את עצמו חוזר להילחם, ענה גלמן שבוודאי, "בשנייה הראשונה שבה אוכל להרים נשק".