נשיא המדינה, יצחק הרצוג ושר הביטחון יואב גלנט, הגיעו הבוקר (א') יחד עם ראש המועצה המקומית בית אל, שי אלון לניחום אבלים בבית אל אצל משה ואמונה יצחק, הוריו של לוחם אגוז רס"ל דוד יהודה יצחק הי"ד, שנפל בשבוע שעבר במהלך פעולה מבצעית בג'נין.
האב השכול לנשיא הרצוג: "הוא היה כמוך, עבד לעם ישראל"
הנשיא יצחק הרצוג הביע את צערו העמוק בפני המשפחה. "לא ניתן לשנות את המציאות אבל כל עם ישראל כואב את המציאות ביחד אתכם. אהבת העם הנדירה של דוד יהודה הגיעה מכם, זה היה טבוע באישיות שלו. קשה לחשוב על זה עכשיו אבל הטוב הזה יעבור הלאה, יהיו עוד שמחות בהמשך והתפקיד הוא להפיץ את הטוב שלו הלאה. זו הייתה מערכה מאוד חשובה והבן שלכם הקריב את חייו למען עם ישראל, למען ביטחונם של כלל אזרחי ישראל".
צילום: דוברות בית אל
האב משה השיב לנשיא ואמר כי "דוד היה כמוך כבוד הנשיא, היה עבד לעם ישראל; בלהיות טוב תמיד, בצבא, באישיות, בדאגה הבלתי פוסקת לעם ומדינת ישראל. לעולם לא עניינה אותו הזהות או האידאולוגיה הפוליטית, לא הבחין בין מוצא, רקע או תפישת עולם, מבחינתו תמיד כל עם ישראל הוא משפחה אחת גדולה".
גלנט: "היינו בעיתוי הנכון וגבינו מחיר מאוד כבד"
שר הביטחון יואב גלנט ציין כי נפילתו "זו לא הייתה פעולה נחוצה אלא הכרחית ביותר. היינו בעיתוי הנכון וגבינו מחיר מאוד כבד, וזה גבה גם מאיתנו מחיר כבד. בזכות גיבורי ישראל כדוד יהודה וחבריו המדינה עומדת, בלעדיהם אין לנו זכות קיום. הסביבה הקשוחה במזרח התיכון לא מקבלת אותנו. אם אנחנו מספיק חזקים אז עושים איתנו הסכמים, אבל הם לא רוצים לקבל אותנו. אם יהיה לנו צבא חזק וביטחון חזק, אין להם יכולת להתמודד מולנו. זה בעיקר ביחידות האיכותיות ביותר ביבשה". סא"ל מ', מפקד יחידת אגוז הוסיף כי "דוד גילם דמות אידיאלית ללוחם, הוא היה מאוד רגיש וגם תקיף".
השר גלנט בניחום אבלים בבית משפחת יצחק (דוברות בית אל):
אמו של דוד יהודה, אמונה הוסיפה: "כפי שלא שיתף אותנו בדבר במהלך השירות שלו, שהיה עלום מבחינתנו לחלוטין, כך דוד יהודה גם לא סיפר שהוא נכנס לג'נין. תמיד אמר שזה מקסימום מעצר והכל רגוע וטוב, אצלו תמיד הכל היה טוב. אמרתי לו שישמור על עצמו, ולא באמת רציתי לדעת עד כמה הוא מסכן את עצמו".
שי אלון, ראש המועצה המקומית בית אל בה התגורר דוד יהודה הי"ד אמר כי "דוד היה מאוד מחובר ליישוב, תמיד היה מתעניין ורוצה להוסיף טוב. הקים את תנועת הנח"ל לילדים עם צרכים מיוחדים, והמשיך להגיע ולהתנדב גם בחופשות הקצרות מאוד שלו מהצבא. היישוב שלנו גדל בזכות אנשים כאלו, בזכות המשפחה המיוחדת הזו כמו שאר התושבים".