הפיגוע הקטלני שהתרחש אתמול (ג') וגבה את חייהם של ארבעה אזרחים, הציף בבת אחת את בעיות הביטחון והמשילות של הנגב בשנים האחרונות. היחסים בין הבדואים לתושבים היהודים הגיעו באחרונה לנקודת רתיחה, אך למהלכים שהובילו לנקודה זו אחראים ארבעה אנשים, שלמרות תפקידם הבכיר, הם העדיפו להתעלם, לעשות רוח ויח"צ או להציב מטרות אחרות והפוכות לגמרי בראש סדר העדיפויות.
1. בנימין נתניהו וההזנחה:
במשך 12 השנים הרצופות בהם כיהן נתניהו כראש ממשלה, דבר לא נעשה בנגב. לכולם היה ברור שפיגוע כזה הוא רק עניין של זמן כי התושבים הוזנחו. כן, מה ששמעתם. ה-ז-נ-ח-ה. רק שמי שהוזנחו הם תושבי הנגב היהודים, שבמשך שנים סבלו מזריקות אבנים בכביש 25 בין דימונה לבאר שבע, מצמיגים בוערים בדרך לערד ומיתר, ומהפרוטקשן שכבר הפך לכל כך טבעי בדרום והממשלה לא נקטה אף פעולה מהותית להשבת הביטחון.
נתניהו העדיף לטמון את הראש בחול ובתוך ארונות מלאים בקלסרים ודיסקים שנלקחו במבצע הירואי של המוסד היישר מטהרן, אבל להתעסק בחצר האחורית שלו וליצור מהומות? זה כבר משעמם מידי ועם יותר מדי סיכון. נתניהו בחר להתעלם ולא להתייחס לקיני דעא"ש וחמאס שגדלים בכפרים הבדואים, לא לבדוק מה בדיוק לומדים בבתי הספר בפזורה הבדואית ואיזה הטפות מקבלים ילדי כיתה א' מגורמים איסלאמיים קיצונים. בהזנחה המתמשכת הזאת יצר נתניהו פצצה מתקתקת, שאף אחד לא הופתע כשהיא התפוצצה אתמול בלב בירת הנגב.
נתניהו והקלסרים צילום: Miriam Alster/Flash90
2. נפתלי בנט וההתקפלות:
"מיליציות פועלות בדרום כמו במערב הפרוע", ניתח נכוחה ראש ממשלתנו רק לפני שלושה חודשים במהלך סיור בנגב והכריז: "עוברים מהגנה להתקפה". אם ננסה ללמד זכות על בנט ולא נטען שהוא פשוט משקר, אפשר לומר שהוא גרוע מאוד בתפקידו או לא יודע מה ההגדרה ל"התקפה", כי זה ממש לא מה שקורה דרומית לקריית גת מאז אותה הכרזה. קחו מספר דוגמאות.
הידעתם שביישובים בדואים רבים ברחבי הנגב, ניידת משטרה רגילה לא יכולה להיכנס בלי ליווי של שני רכבי שטח גבוהים של יחידה משטרתית מיוחדת? הידעתם שתחנה משטרה בתוך ישוב בדואי מוכר, רוססה באש חיה מספר פעמים, בעוד השוטרים שבפנים נשכבים על הרצפה ומתפללים להישאר בחיים? אני מניח שהתשובה על כך היא לא, וכנראה שגם ראש הממשלה לא ידע, וזאת הסיבה שאין לו מושג איך אמורה להיראות ההתקפה.
רק לפני שלושה שבועות הגיע בנט לדיון על הפשיעה בנגב והבטיח: "במשמרת שלנו לא תימשך ההזנחה". אמר והמשיך בדיוק את הקו של קודמו בתפקיד שהזניח את תושבי הנגב בשם הישרדות פוליטית, אותו רצון לאחוז בכיסא ראש הממשלה שגרם לו להתקפל ולהוציא את סעיף האכיפה מתכנית החומש של המגזר הערבי, רק כי מנסור עבאס עשה שרירים. לא רק שבנט מזניח את תושבי באר שבע, דימונה, ירוחם ולהבים, אלא הוא גם מוכיח לשכניהם מחורה, לקיה ושאר הפזורה הבדואית שאלימות זה דבר משתלם, ואם רוצים להשיג משהו אז צריך להפעיל כוח ולאיים. הפיגוע הקטלני אתמול היה התוצאה המתבקשת.
שבתאי, בנט ובר לב בסיור בנגב צילום: Noam Revkin Fenton/Flash90
3. עמר בר לב ורישיון הנשק:
מאז נכנס לתפקיד, סימן השר לביטחון פנים מטרה על כל הישראלים שנושאים נשק אישי ושאינם חלק מכוחות הביטחון, וכבר תקופה ארוכה שהוא מצהיר על כוונתו להחמיר את התבחינים לקבלת הרישיון, דבר שיצמצם משמעותית את מספר הנשקים האישיים בקרב ישראלים. נכון, ישנם אזרחים שעושים שימוש לרעה בנשק האישי שלהם, אך התועלת של מנטרלי המחבלים גדול בהרבה. תשאלו את שני האזרחים שניטרלו אתמול את המחבל בבאר שבע ומנעו פיגוע גדול בהרבה.
לפני חודשיים, הציג המשרד לביטחון פנים את מספר הישראלים שהגישו בקשות לקבלת רישיון לנשיאת נשק אישי. הנתונים הראו כי יחד עם ירידה כללית בעשור האחרון, אירועי שומר החומות הביאו לזינוק חד של יותר מ-100 אחוזים ל-19,375 בקשות במהלך 2021.
בר לב טען כי הירידה העקבית במספר בעלי הרישיון לנשק היא "מגמה חשובה", אך לעומת זאת, העלייה במספר המבקשים מקורה ב"סדק בתחושת הביטחון של אזרחים. תפקידנו לאחות את הסדק הזה, לשפר את המענה של כוחות ביטחון הפנים לאירועים ולהציג זאת בצורה הטובה ביותר שניתן לאזרחים, כך שתחושת הביטחון האישית תמצא מזור גם ללא הצורך בנשיאת כלי נשק אישי". מאחר ואין אף אחד במדינה שיכול לומר היום בפה מלא שהוא מרגיש ביטחון גם ללא נשק אישי, בר לב שמעדיף לעסוק בצמצום מספר כלי הנשק בידי יהודים ולא בסיכול הפיגועים עצמם, נכשל בתפקיד שהוא הגדיר לעצמו וצריך להתפטר היום, או אפילו אתמול.
4. המפכ"ל קובי שבתאי והרמדאן:
שבועיים חלפו מאז פורסם כי המפכ"ל קובי שבתאי העביר הנחייה לכל היחידות הכפופות לו שלא לאכוף צווי הריסה במגזר הערבי במהלך חודש הרמדאן, זאת כדי להימנע מחיכוכים. לא צריך להסביר כמה ההתנהלות הזאת מעוותת ומעודדת אלימות וכוח כלפי המדינה והאזרחים שומרי החוק. אבל צריך להבין מאיפה ההוראה הזאת של שבתאי הגיעה.
זירת הפיגוע בבאר שבע, הכתובת הייתה על הקיר צילום: פלאש 90
המטרה העיקרית של המפכ"ל היא לייצר שקט תעשייתי. שדברים חמורים לא יקרו במשמרת שלו, ותוך כדי זה גם לעשות קולות של עשייה מרשימה. כמו המאבק על הנטיעות בנגב שהסתיימו עם ניצחון מביש למתפרעים הבדואים ומספר מעצרים מצומצם. בנובמבר האחרון, ביצעה המשטרה מבצע ענק בנגב בו השתתפו 1,200 שוטרים וחיפשו בכפרים הבדואים נשקים גנובים, תחמושות וסמים. הפשיטה אפילו כללה גלישה הירואית ממסוק על יישוב בדואי שתועדה והופצה לכלי התקשורת. השלל הנכבד מהאירוע הגדול היה שלושה רובים בלבד ועוד כמויות זניחות של סמים. אם זה לא יח"צ אז אני לא יודע מה כן.
"נגביר את הביטחון של תושבי הדרום והארץ כולה", אמר שבתאי בסיכום הפשיטה, אי אז לפני ארבעה חודשים. ההבטחה הזאת נכשלה באופן גורף, והמפכ"ל צריך לבקש סליחה ממיליון יהודי הנגב שרק איבדו את הביטחון שלהם מאז.