שאלה
שלום.
אני בחורה בת 20 ויש לי חבר גם בן 20 אנחנו כבר שנה ביחד ואנו רוצים למסד את בקשר(חתונה).
ההורים שלו מקבלים אותי מעולה אני כמו הבת שלהם הם ממש נהדרים ונורא שמחים שאנחנו ביחד ורוצים שנתחתן.
משפחתו לא כול כך דתיים שומרים שבת אבל אמא בלי כיסוי ראש ואבא בלי כיפה, אוכלים כשר וכו..
הבעיה: ההורים שלי!!!
הם לא רוצים שניהיה ביחד מהסיבה שהוא לא מספיק דתי בשבילי.
אני באה ממשפחה דתית מהתנחלות והורי לא שמחים ממנו.
אני בבעיה חמורה אני אנחנו רוצים להיתחתן כי זה זה!ויש אהבה גדולה.
אבל ההורים שלי עושים לי את החיים לא קלים מחפשים לי בחורים אחרים מעירים לי הערות מהצד וכו..
נורא קשה לי איך אפשר להיות עם מישהו שאתה אוהב בלי תמיכה מההורים? מה אני אמורה לעשות עכשיו? איך אני ממשיכה?????
השמח להתיחסות מהירה!! תודה רבה. מעיין
תשובה
מעיין, שלום רב!
איני יודע אם זה עדיין רלוונטי, אני מתנצל על האיחור הגדול בתשובה, העומס שלנו עצום.
ראשית עליך לברר עם עצמך איזה בית בעז"ה את רוצה שיהיה לך בנוסף על אהבתך לו (האהבה לבדה בלא "מצע"- כלומר, ללא הרצון להקים משהו משותף, על בסיס ערכים ושאיפות משותפות, האהבה לבדה עלולה שלא להחזיק).
הוריך לא יכולים (ומן הראוי שלא ישאפו) לקבוע לך כיצד תחיי את חייך. עם זאת, הם ודאי בעלי ניסיון חיים רב, ויש הרבה מה ללמוד מהם. רצונם ודאי לכוון אותך בדרך הנכונה לחיים טובים ומאושרים, על פי ניסיון חייהם והשקפת עולמם. (זוהי לדעתם הדרך הטובה ביותר),לכן לאחר שתבררי עם עצמך כיצד את רוצה את ביתך, בדקי האם בן זוגך מתאים לבניין שכזה, אם אכן זהו השותף-מזל טוב! (אם את רוצה בבניין אחר אז..).
בעניין כיבוד הורים, הרמ"א כותב (שולחן ערוך יורה דעה סימן רמ סעיף כה ) "וכן אם האב מוחה בבן לישא איזו אשה שיחפוץ בה הבן, א"צ לשמוע אל האב ", לכן דברי עם הוריך ואמרי להם עם אדם זה אני רוצה לבנות את ביתי משום שאתו יהיה לי טוב, אדם כזה אני מחפשת בתור שותף לבנות את ביתי, מכיוון שרק איתו אצליח לבנות את הבניין שאותו אני רוצה, כך אני רוצה שחיי יראו.. ואל לכם ליחס חשיבות לכך אם ההורים שלו דתיים בצורה כזו או אחרת (אם בכלל-אין זה שייך!) הרי אני מתחתנת עם האדם הזה ולא עם הוריו וכפי שאנו נתנהג כך יראה ביתנו בעז"ה.
דברי עם הוריך והסבירי להם דברים אלו בנחת ובהיגיון, ובעז"ה יתרצו.
בהצלחה וברכת ה' עליך בכל דרכיך!
בברכה,
ירון, צוות ישיבת הר עציון