שאלה
לכבוד הרב שלום רב,
אני בת 22, בחורה דתית, לאחר תואר אקדמי, עובדת במשרה טובה, מבחינה כלכלית רגשית אני בנויה לחתונה בטווח הקרוב.
לפני מס' חודשים הכרתי בחור סטודנט שנה א' בן 23, בפגישה הראשונה השניה- יסתדר מצויין מבחינתי (והיה נראה שגם מבחינתו). בפגישה השלשית שלנו, הבחור הנ"ל אמר לי: שהוא לא מעוניין בקשר רציני כרגע אלא רק בעוד שנתיים מכיוון שאביו נכה וחייב לעזור לו בעבודה וכן הוא סטודנט שנה א' ועדין לא מבוסס כלכלית (בעוד שנתיים הוא יסיים לימודים ואחיו יסיים צבא כך שאחיו יוכל לעזור לאביו).
הבחור מאוד מצא חן בעייני כבר מההתחלה. יש בו יושר כנות ועוד מידות אחרות שלא ראיתי אצל אחרים. בכל אופן, הרגשתי מאוד חזק שזה המיועד. אבל אחרי שאמר שאינו מעוניין בקשר רציני נאלצתי לנתק את הקשר. שבוע שלם התייסרתי על כך ושוב יצרתי עימו קשר טלפוני ודיברנו על מה שהיה וכו'. המשכנו להיות בקשר בהתחלה רופף ולאחר מכן, זה התחזק מאוד נפגשנו כ-4 פעמים בשבוע דיברנו 3 פעמים ביום. ככל שהכרנו יותר הרגשתי שהוא המיועד עבורי. אנחנו מתאימים מאוד! והוא משלים אותי מכל הבחינות.. מה שלא קרה לי בעבר, ויצאתי כבר עם דיי הרבה בחורים. עם כל זאת, כל הזמן הזה הגדרנו את עצמנו "ידידים" אף על פי שבתוכנו זה לא היה כך... הרגשות שלי התפחתו יותר יותר עם הזמן, ואני ממש מרגישה שאני מאוהבת בו והוא היחיד שאני ארצה להתחתן.
מצידו- אני לא יודעת מה הוא מרגיש כלפיי, אך אני בטוחה שאילו היה יכול להתחתן איתי כיום היה עושה זאת כי יש בנינו כימייה מאוד גדולה. הלכתי לרב מקובל והוא אמר לי שבחור טוב כמוהו אני לא עוד אמצא (וזה בהחלט נכון, הוא מאוד טוב).
השאלה: מה אני עושה במצב הנתון, אני מאוד רוצה אותו, מאידך הוא לא רוצה להתחתן. איך אני יכולה לגרום לו למצב שכן ירצה למרות הכול? מה אני עושה עם עצמי שרק עליו אני חושבת? אני יודעת שזה מצב לא בריא לחלוטין! אני יודעת שאני במצב שמזיקה לעצמי. אבל כבר מאוחר מידי.. אני מרגישה שאם אני אאבד אותו אני אאבד גם את עצמי. לא יכולה להתנתק ממנו. דיברתי איתו על כך המון... נסינו להתנתק מספר פעמים אך ללא הועיל.
תשובה
בעזה"י
שלום,
החלטה על חתונה היא החלטה לא פשוטה וצריכה לשקלל פרמטרים ומשתנים רבים.
כחלק מההתלבטות והבדיקה צריך לדעת להבדיל בין שיקולים שונים ברמות שונות.
יש שיקולים פנימיים מהותיים (אידאלוגיה שונה באופן קיצוני, מידות שמאד מפריעות וכו')
ויש שיקולים טכניים חיצוניים (פרנסה, לימודים, לחץ של ההורים וכו').
אינני טוען שלא צריך להתחשב בשיקולים ובמשתנים החיצוניים הטכניים- אך צריך לזכור כי הם מישניים.
לעניות דעתי הענייה, ולמרות שאינני מכיר בדוק את פרטי המקרה צריך לבדוק בדיוק מה מונע מכם להתחתן...
בעיות טכניות- יש אפשרות כמעט תמיד לפתור ואין סיבה שזה יעכב את החתונה.
כדאי לבדוק אם הבחור חושש, מדוע הוא לחוץ לגמור את לימודיו לפני החתונה- אפשר הרי להשלימם גם כאדם נשוי...
לכן, המלצתי היא לשבת ולדבר ביחד בצורה הכי גלויה שאפשר ולראות איפה אתם עומדים ביחד ולאן רוצים להתקדם.
תאמרי לו את מה שכתבת למעלה (וגם את מה שלא...) היי גלויה אבל תשתדלי לא לדחוק אותו לפינה ולאפשר לו להתבטא בחופשיות בלי לכפות עליו תשובה כזאת או אחרת- זה התרגולת הכי חשובה לזוג שרוצה להנשא.
יש בנייה שצריך לעשות ביחד ויש ברורים שצריך לעשות ביחד ויש קשיים שצריך לעבור ביחד- אם בכאלה מדובר הרי שאין שום מניעה כלל...
יהי רצון שהקב"ה יתן עוז לשניכם ויאיר את דרככם...
בברכה,
אור
צוות ישיבת צפת