סיימתם בהצלחה את ישיבת ההסדר או האולפנה, הייתם בתפקיד משמעותי בצבא, אולי גם הספקתם לראות עולם ולרדוף אחר קנגרו בערבות אוסטרליה . כל השנים הללו מן הסתם הצלחתם להדחיק את השאלה "מה תרצו לעשות כשתהיו גדולים". זה היה נראה רחוק. אבל זהו, רגע ההכרעה הגיע ובימים אלה אלפי צעירים מהמגזר הדתי מתחבטים ומתלבטים בשאלה שתשפיע יותר מכל על עתידם והיא מה לומדים בשנה הבאה.
אבא לוחץ על משפטים, אמא על רפואה, האח בכלל ממליץ על אחיות – מבולבלים? בעידן של ימינו בו קיים היצע גדול מאוד של אפשרויות להשכלה אקדמית ומקצועית בתחומים רבים, למערכת השיקולים נלקחים פרמטרים שונים הקשורים לתחושת מיצוי יכולות אישיות, ליוקרת המקצוע, ליכולת פרנסה עתידית, ללחץ חברתי ומשפחתי לנטיות אישיות ולתפיסות ערכיות. עובדה מצערת היא כי מרבית מהסטודנטים בוחרים ללמוד מקצוע כאשר שיקול החיבור האישי, הנטיה והאהבה למקצוע נמצאים בתחתית הסולם, והם מונעים מלחץ חברתי, "מה יגידו" ומחשיבה כמעט בלעדית על השכר הצפוי, ועל סמך זה בוחרים את עתידם.
![ד"ר מיכל שרייבר](https://www.kipa.co.il/userFiles/300242_69c0c431c05f9d7eae51e3cc97ee2671.jpg)
ד"ר מיכל שרייברצילום: הותר לשימוש
מחקרים מראים כי ככל שקיימת הלימה בין המקצוע בו אתה עובד בו לבין האהבה שלך אליו כך גדלים הסיכויים שלך להצליח בו. כיום אנו מוצאים בחורים ובחורות הבוחרים ללמוד באקדמיה מקצוע שיניב את השכר הגבוה ביותר , גם אם יש להם את היכולות לכך, אך חסרה להם הנטייה, האהבה, "הניצוץ בעיניים", הם מונעים מגורמים חיצוניים והרבה פחות ממניעים פנימיים. מצב זה גורם לעיתים לחוסר מוטיבציה פנימית, להליכה לעבודה מתוך הכרח ולא מתוך חדוות יצירה והנאה שאינה תלויה בדבר. לעיננו גדל דור ש"הכסף" הוא המניע לפעילויותיו ותפיסות ערכיות ונטיות אישיות נדחקו לפינה.
יוצאי דופן הם סטודנטים רבים הבוחרים במקצוע ההוראה. מראיונות שערכנו עם סטודנטיות מ"מכללת תלפיות" עולה כי רבות מהן בוחרות את המקצוע מתוך תחושת שליחות, מתוך רצון עז לחנך את הדור הבא ולהשפיע עליו. מתוך אהבה גדולה למקצוע ההוראה, שהינו מקצוע מאתגר מאוד.
אז מה חשוב לדעת לפני בחירת מקצוע הלימודים ובעיקר מאלו טעויות חשוב להימנע. משיחות שערכנו עם בוגרות המכללה עולה כי המפתח להצלחה נעוץ בראש ובראשונה באהבה למקצוע. הפרמטר הראשון לניבוי הצלחה הוא החיבור הנפשי, הפנימי למקצוע והרצון העז לעסוק בו. כמי שראתה מאות ואלפי סטודנטיות עד היום, אוכל לומר בוודאות כי מי שמגיעה לתחום ההוראה מתוך חיבור אמיתי, ומוטיבציה גבוהה, היא זו שתהיה בעתיד גננת ומורה מצויינת ואף תמשיך לתארים מתקדמים ולתפקידי ניהול ופיקוח.
![הכסף שהוחרם בפעילות צה"ל](https://www.kipa.co.il/userFiles/284293_bf31d51269c54a998641909443260d2e.jpg)
הכסף שהוחרם בפעילות צה"לצילום: דובר צה"ל
אהבה למקצוע היא אולי הפרמטר המרכזי אבל לא היחידי. הפרמטר השני המנבא הצלחה הוא נקודת החוזקה והבנה מי אנחנו באמת. האם אנחנו הומניים או ריאליים? אוהבים אנשים או נוטים להסתגר בחדרים עתירי מחשבים. האם אנחנו מאורגנים ושואפים לשלמות עם דאגה לפרטים הקטנים או אנשים פזורים הפתוחים לחוויות, בעלי כושר יצירתי ואמנותי. גם אם התחברתי למקצוע ההוראה למשל, עדיין נקודות החוזקה יקבעו מה המסלול הרצוי: הוראת מדעים או אולי חינוך מיוחד, הגיל הרך או חינוך בעל יסודי.
לעניות דעתי, קיימות גם שתי טעויות בסיסיות שמהן כדאי להימנע. הראשונה והרווחת היא שאם אבא היה רופא, גם אני רוצה ויכול ואם אמא ניהלה בית ספר גם אני צריכה ללכת בעקבותיה, טעות. לכל אדם יש ניגון משלו ומעשי אבות בהחלט לא סימן לבנים. הטענה השנייה נעוצה בניסיונות הנואלים שלנו לנבא מה יהיה בעוד מספר שנים. האם המקצוע שבו נבחר יהיה נדרש ומכניס. טעות. אנו חיים בעולם דינמי שמשתנה במהירות. לא אחדש אם אומר שגם מקצוע ההוראה משנה את פניו משנה לשנה ולפיכך מה שחשוב הוא שאנו אנשי ההוראה והחינוך נעסוק במתן כישורים רב תחומיים לסטודנטים תוך פיתוח חשיבה יצירתית וחדשנית ולסיום העיקר קבלו כל החלטה ותהיו שלמים איתה.
ד"ר מיכל שרייבר היא מרצה במכללה האקדמית לחינוך תלפיות.
ביום רביעי (29.5.19) יתקיים יום פתוח במכללת תלפיות - לפרטים הקליקו