שאלה
הרב שלום!
היתי מעוניינת לדעת מה דעת הרב לגבי שמחת תורה לנשים.
בחג האחרון הגעתי לבית הכנסת כמו בכל פעם והתפללתי בכוונת, אך כשהגענו לזמן ההקפות הרגשתי מיותרת וחסרת תועלת ודבר זה גרם לי לתסכול.
מדוע הבנות אינן יכולות לשמוח כמו הבנם בשמחת תורה? מדוע אנו צריכות לעמוד מנגד ולצפות בבנים שמחים ורוקדים עם התורה ולא לעשות מאום?! גם אנו רוצות לשמוח שסיימנו 5 חומשים ושקיבלנו תורה...
בשל הרגשתי זו, חזרתי הביתה לזמן ההקפות ובמוסף חזרתי שוב לבית הכנסת.
אינני מתיימרת לצאת כנגד ההלכה והתורה ואינני פמינסטית אך הייתי רוצה לדעת כיצד אוכל להרגיש שותפה ושייכת לשמחת התורה?
אשמח לקבל את תגובת הרב!
בתודה מראש
תשובה
שלום וברכה
אקדים ואומר כי קשה מאוד לדבר על ה"נשים". יש כאלה ויש כאלה, יש כאלה ששמחת תורה במתכונתה הנוכחית טובה להן מאוד מאוד, יש כאלה שהדבר אך מרחיק אותן מהחג ומשניא אותו עליהן, ויש נשים רבות הנמצאות בצורות שונות בין הקטבים.
על כן קשה לדבר בהכללה. יחד עם זאת, דומה כי לפחות לגבי הזרם המרכזי המצב הנוכחי הוא איום ונורא. נשים באות לשמחת תורה לבית הכנסת, אינן שותפות אלא בצפייה פאסיבית, והדבר מדרדר את עזרת הנשים בכלל ואין בו טעם של ממש.
על הרקע הכללי לדיון ראי את דברי ידידי ורעי הרב שי פירון: https://www.kipa.co.il/jew/show.asp?id=2827
עמדתי לגבי השורה התחתונה:
אינני רואה דרך כעת לעשות "פתרון קבע" אלא להפך: לבחון צעד אחר צעד. בבית הכנסת בו אני מתפלל (אני לא רב בית הכנסת) נשים רקדו עם ספר תורה, ודומה כי זה היה הדבר הטבעי ביותר והנכון ביותר לעשותו, כי הלוא גם להן חלק בתורה. הדבר הראוי לעשות הוא לשלב את הריקוד בהתקדמות רוחנית, בתשובה, במוסר ובצדק, בהתקשרות לתורה ובצניעות – ואז כל המהלך יהיה מהלך נכון וראוי.
כלטוב