שאלה
לכבוד חברים מקשיבים, השלום והברכה!
יש שאלה שמאוד מעניינת ומעסיקה אותי, ואני אשמח אם תתנו לי כיווני מחשבה – מה היהדות אומרת בנידון.
והרי היא:
מה אני חוץ מהשפעות-חוץ?
האם אני מורכבת רק מדברים שקיבלתי מאחרים, אפילו נאמר ש"הפנמתי" אותם במודע, או שבחרתי להיות מושפעת מהם? האם אין לי מרכיבים באישיות שרק אני אחראית להם? שבזכותי הם קיימים?
נכון שמה שבחרתי ועמלתי לקבל – זה "בזכותי", אולם, זה לא משהו מתוכי, אלא משהו שלקחתי מגורמי חוץ והפנמתי.
אני לא מתכוונת לנתונים טבעיים, מרכיבי אופי ואישיות, שכל אדם נולד עמם!
אם כן – מהו הדבר שאינו נתון טבעי ושאינו הורכב מגורמי חוץ?
אני אשמח מאוד לקבל תשובה,
צופיה
תשובה
צופיה יקרה!
אכן, רק אחד יוצר יש מאין. הקב"ה. אנו יוצרים יש מיש. אך בזאת לא נפגם כהוא זה ערך מעשינו.
קבלנו נשמה טהורה, קבלנו מידות כאלו או אחרות כבסיס של האישיות, בהוולדנו. קבלנו השפעות מכל מה שסביבנו – הן כשרצו לחנך אותנו במודע, והן בהשפעה לא מתוכננת.
אך מתוך זה אנחנו בחרנו בעצמנו איך להיבנות, מה לאמץ ומה לא – וזה כולו שלנו!
דוגמא: לילד יש אב כעסן ואם סבלנית, והוא רואה שהאב בכעסו משיג דברים בטווח הקצר ואף יוצר תדמית של חוזק. בכל זאת הילד בוחר להיות סבלן. האם נזלזל בבחירתו זו ונגיד שהוא בסך הכל מחכה את האמא?
כמו שנתפעל מציור נפלא ולא נגיד: "הרי הצייר לא המציא את הצבעים, רק השתמש בהם", אלא נעריך את הכשרון והעמל בפיתוחו, את בחירת נושא הציור ובחירת הצבעים המתאימים לנושא, ונגיד שאלף החלטות קטנות הביאו לציור האחד השלם, וכל הזכויות שמורות לצייר ולא לבית החרושת לצבעים!
ישנה גישה מודרנית שאומרת: מה אשם הילד הפושע – הרי אבא שלו פושע, וזה מה שהוא למד. התורה מדברת על עונש קבוע לגנב ועונש קבוע לרצח. ביסוד הדברים מונחת האמונה הגדולה בחירה החפשית של האדם. אף אחד הוא לא תוצר מוחלט של סביבתו. כולנו אחראים למעשינו, ואותה יצירה גדולה, "זה ספר תולדות אדם" – היא תהילתנו!
שלך
טל, חברים מקשיבים